Tál, fazék összezördül, hogy ne az ember.
Nagy öröm is megölheti az embert.
Szentséggel is visszaélhet az ember.
Embert szaván, ökröt szarván.
Addig áll az ember, mig isten akarja.
Szegény ember vizzel főz.
Szent ember is csak ember.
Nincs vétke a pénzes embernek.
Kenyérhaj is mézes falat gyanánt esik éhes embernek.
Holtig remél az ember.
Kis ember nagy bottal jár.
Ritkán bánik emberrel halkan a szerencse.
Esendő az ember, hajlandó a pendely.
Ökröt szarván, embert szaván.
Sima farku a szerencse, hol futja, hol kergeti az embert.
Ember embernek farkasa.
Szorgalmas ember nem mutat holnapra.
A kis ember sem szalmaszál.
Szegény embernek mindig van nyavalyája.
Nem titok, a mit két ember tud.
Száján az ember messzi elmehet.
Olcsó az ember, a hol sok van.
Szegény ember szintugy gondol az ő kevesére, mint a gazdag az ő sokára.
Mikor az ember rág, akkor nem beszélhet.
Elkopik az ember, mint a kaszafén.
Ember tettét csak a tekintet is elárulja.
Ott is emlegetik az embert, a hol szidják.
Részeg ember az eget is bőgőnek nézi.
Aki világosan szeret, megitélik az emberek.
Utas embernek nem teher a kenyér.
Tanult ember holta után hires.
Tisztviselés választja meg az embert.
Akármit is türve ér el az ember.
Minden ember ember, de nem minden ember emberséges ember.
Nem lehet az ember hirtelen gazember.
Összebujtak mint a szegény ember malaczai.
Nem jó ember, ki másnak szemébe nem mer nézni.
Nem él az ember széllel.
Embernél szándék, istennél ajándék.
Parázna embernek minden kenyér édes.
Ritka mint a szegény ember buzája.
Emberre makkot, disznóra gyömbért.
Ember czéloz, isten határoz.
Embert illet a szó.
Minden ember hamis, csak a pap nem igaz.
Nehéz a részeg ember szájára lakatot vetni.
Erkölcsös ember is tekint a parancsolatra.
Amilyen az ember, olyan a munkája.
Esendő az ember, mint a fakutya.