Kalli – Bulcsú apja, nyugtalan
Vid – a Gujdó délszláv név változata
Szívölő – magyar mondai fejedelemlány, magyar fejedelem felesége
Virág
Zila – Árpád hadvezére
Szende – szemecske.
Öcsény – fiatalabb fivér
Bendegúz – a Mundzuk, Mundesuk – jelentése: rege királya – későbbi torzított alakja a mondákban: Atilla atyja.
Csoma – rossz szellem
Vázsoly
Pille
Boglár – fémveretes, ékköves, gyöngyös
Csongor – Sólyom, vadász, Türk, Kazinczy Ferenc és Vörösmarty is felújította
Ede, Ete – Önd vezér fia, éles vagy hetedik gyermek, Vörösmarty újította fel a „Zalán futása” c. művében
Hurtuba – besenyő név, Seruzád főasszony hadnagya.
Irnek – férfiacska, Etele fia, azonos a monda Csabájával, a Gyula-ház, azaz Árpád-ház őse.
Maksa – a Mordvinok egyik törzse
Delinke
Szemőke
Magyar – Árpád korban személynévként használt népnevünk.
Szörényke
Balassa – Balazsé
Nyilas
Baba – jelentése: vénasszony, szülésznő
Gyarmat – magyar törzs, „letelepült”.
Álmos – Árpád atyja, az Árpád-ház őse.
Oldamur – kun fejedelem neve
Réka – „Arikán” Törk.
Edő – jó, szent – türk.
Szömér – szemes
Habílán – Csatár leánya
Csengele – kun eredetű szó: erdős, tüskés, bozótos
Tünde – tündér szavunkból eredő Vörösmarty M. 1831. drámai költeményéből elterjedt név
Kajtár – keresgélő
Bars – „párdus”
Kál – marad, öregember – türk.
Táltos – önkívületbe ejt, révül
Dengizék – Attila fia, „Déliszél” Törk.
Báta – pocsolya, tócsa
Zobor – gyűlekezés – szláv
Botond – Buzogányos harcos.
Baján – avar fejedelem 565-ben, „bán, vezér”, „gazdag”
Ilona – a Heléna magyar alakja
Bihar – Szent István-kori megyés ispán
Zelemér – ivadék
Turán
Picur
Kocsárd – „vadkökény”, németben: Gotthard
Ovola
Füvellő – gyógyító tündér neve