ALVINA – germán eredetű; jelentése: nemes barát.
DÓRA – a Dorottya önállósult becézője.
MELITTA – görög eredetű; jelentése: méh, szorgalmas.
ADINA – az Ada német továbbképzése.
ARABELLA 1. – spanyol eredetű; jelentése: kis arab nő;2. – skót eredetű; jelentése: szeretetreméltó.
KISANNA – az Anna erdélyi becézőjéből önállósult
MANUÉLA – az Emanuéla rövidülése.
BERTOLDA – germán eredetű; jelentése: pompával uralkodó.
TARZÍCIA – görög-latin eredetű; jelentése: bátor.
IVETT – francia eredetű; jelentése: júdeai.
MIRANDOLÍNA – a Mirandola olasz továbbképzése.
ESZTELLA – a Stella spanyol változata.
TILDA – a Matild és a Klotild német becézője.
IZA – az Izabella, Izolda önállósult német becézője.
KONKORDIA – latin eredetű; jelentése: egyetértés.
IMOLA – ismeretlen eredetű; jelentése: mocsár, hínár, vizes terület.
JERNE – az Irén régebbi magyar változata.
SZEDERKE – magyar eredetű; jelentése: szeder.
LOLA – spanyol eredetű; jelentése: erős asszony.
TEA – a Dorothea (Dorottya) önállósult német becézője.
SZÉNIA – a Xénia alakváltozata.
BENEDETTA – a Benedikta olasz eredetű változata.
TEOFILA – görög-latin eredetű; jelentése: Isten kedveltje, Istent kedvelő.
IBOLYA – magyar eredetű; jelentése: a virág maga.
ADELAIDA – német-francia-angol eredetű; jelentése: nemes.
MARION – a Mária francia alakváltozata.
ALBERTA – német eredetű; jelentése: nemes, fényes.
KOZIMA – görög-olasz-német eredetű; jelentése: szabályszerű, rendes.
BORBÁLA – a Barbara magyaros módosulata.
BIBIÁNA – a Viviána név alakváltozata.
JETTA – a Henriett önállósult német becézője.
ROZALINDA – német eredetű; jelentése: paripa + hársfából készült pajzs.
MILDA 1. – német eredetű; jelentése: szelíd, elnéző, jóakaratú; 2. – a Mild- kezdetű német női nevek önállósult becézője.
LORETTA – a Laura és a Leonóra olasz továbbképzése.
FERNANDA – germán-spanyol-latin eredetű; jelentése: béke + merész.
GYOPÁRKA – magyar eredetű; jelentése: a szó maga.
GRIZELDISZ – a Grizelda alakváltozata.
OLIMPIA – görög eredetű; jelentése: égi, mennyei, isteni.
FRANCISKA – latin eredetű; jelentése: francia.
EDNA – ószövetségi eredetű; jelentése: (ismeretlen).
ANITA – az Anna és a Juanita (magyarul: Johanna) spanyol becézőjéből.
ULLA – a német Ulrike és az Ursula önállósult becézője.
DELINKE – magyar eredetű; jelentése: szép termetű, deli, nimfa.
HELLA – a Helga alakváltozata és a Heléna német rövidülése.
MIETTA – a Mária olasz becézőjéből önállósult.
SZAMANTA – héber eredetű; jelentése: Isten neve, Isten meghallgatott.
AMANDA – latin eredetű; jelentése: szeretetreméltó.
CSENDIKE – magyar eredetű; jelentése: csendes
NÁRCISZ – görög eredetű; jelentése: a virág maga.
ÁGOTA – az Agáta régi magyar formája.