Nem is olyan rossz dolog az idő. Csak használd helyesen, és bármit kinyújthatsz, akár egy gumiszalagot, míg el nem pattan valahol, s akkor ott maradsz két kis csomóval a hüvelykujjad és mutatóujjad között, s benne minden szomorúság és reménytelenség.
Az időnek egyetlen oka van: minden nem történhet egyszerre.
Te késlekedhetsz, de az idő nem fog.
A múltat tiszteld a jelenben, s tartsd a jövőnek.
Az idő nem magnószalag, amit oda-vissza lehet tekerni. (…) Az idő itt van. Használd ki.
Nem az van hatással a jelenre, amit a múltban tettél, hanem amit a jelenben teszel, az teszi jóvá a múltat és változtatja meg a jövőt.
Idő az, ami akkor történik, amikor semmi más nem történik.
Amikor várunk valamire, egyetlen perc is örökkévalóságnak tűnik.
Az időérzékelés nagyban függ attól, az ember éppen mit csinál, mit érez.
Az idő nem vár.
Az időzítés minden fontos dolog esetében mindig csapnivaló. (…) A csillagok állása sosem lesz tökéletes, és az élet jelzőlámpái sosem váltanak egyidejűleg mind zöldre. Az univerzum nem esküszik össze ellened, de nem is töri össze magát, hogy minden a legapróbb részletekig passzoljon.
Az idő a legértékesebb árucikk a világon, sokkal értékesebb, mint az arany, mert ha egyszer elveszett, nem lehet pótolni.
Az idő nem más, mint lét és nemlét kapcsolata.
A percet lásd meg, míg el nem repül, mert életünkben ritka pillanat kínál nagyot, jelentőst.
A jövő nem fogja jóvátenni, amit te a jelenben elmulasztasz.
A mágiában – és az életben – csak a jelen pillanat létezik, a MOST. Az időt nem úgy mérik, ahogy két pont közötti távolságot. Az „idő” nem múlik.
Két másodpercnyi haldoklás rövidnek tűnik, de az időt nem így mérjük.
Ne felejtsd, hogy mindenki csak a jelenben él, ez pedig röpke pillanat, a többi idő vagy már elmúlt, vagy bizonytalan.
Az idő nem tanít, az csak a fáradtság, az öregedés érzését hozza nekünk.
A múlt már nincs. A jövő még nincs. Egyetlen valóság a jelen.
Az idő más-más lépést jár más-más személyekkel.
Maradjon a jövő bizonytalan, mert ez az a szövet, ami befogadja vágyainkat.
Egyetlen egyszerű baj van veled – azt hiszed, hogy bőven van időd.
Ami elmúlt, nem mindig a múlté. Néha messzire kihat a jövőbe.
Nem szeretném előre látni a jövőt. Csupán a jelennel törődök. Isten nem adott hatalmat a következő pillanat felett.
Az ember annak a századnak a gyermeke, amelyben született, s nem azé, amelyben eltemetik.
A jövőben nincsenek gondok, csak a jelenben vannak. Aki a jövővel küzd, a jelent veszíti el.
Az idővel minden kísérletünk kudarcot vallott. Mindössze arra vagyunk képesek, hogy mérjük, de kilépni nem tudunk belőle. S kiváltképpen: nem tudjuk megállítani vagy visszafordítani.
A jelenen kívül nincs semmink.
Sosem aggódom a jövőért. Mindig túl korán eljön.
A legtöbb időt arra vesztegetjük, hogy időt akarunk nyerni.
Aki csak a jövőről gondoskodik, nem olyan gondos, mint az, aki csak a pillanatról gondoskodik, mert a pillanatra sosincs gondja, csupán annak időtartamára.
A múlt már csak ilyen. Elmúlt. Vége. Nincs értelme újraélni. Inkább a jelenre összpontosítanék, a mostra, erre a pillanatra.