Haton adják, ötön veszi. (Azaz lopja.)
Jónak ne hagyj, rosznak ne keress.
Hol a kémény nem füstölög, nehezen lesz ott nagy ebéd.
Otthon vizzel, másutt borral.
Ne hányd fel a határt, a melyen ősöd járt.
A holt ember nehezebb.
Czifra lakodalom, kevés jutalom.
Jobb a jó hir a nagy gazdagságnál.
Szebb az elesett, mint a megszökött katona.
Ne örülj a hamis majorságnak.
Legyet buzogánynyal.
Mindenütt otthon vagyunk jámborok között.
Magasról nagyobbat esik az ember.
Idegen idegennek ritkán árt.
Az alkonyodó nap fáradtak pártfogója.
Megholt Mátyás király, oda az igazság.
Nem illik minden mindenre.
Egy óra sincs, mely mindenkinek egyiránt szolgálna.
Pap vagy kalap.
Kettőt nem jó a macska farkára kötni: álmot és gondolatot.
Nyelvében él a nemzet.
Ki mint izli, ugy hiszi.
El nem éri a husvéti bárányt.
Kinek kocsija nincs, gyalog jár.
Mindenfelé fog a kése.
Szeméten vitéz, mint a kakas.
Jobb magad kunyhója más palotájánál.
Sokat kell a márványt surolni, mig sima lesz.
Fekete kutya, tarka eb, mindegy ördög.
Maga malmára hajtja a vizet.
Régen volt, mint a kurucz világ.
Honn lakjék az, ki kedvére akar élni.
Háznál egy oszlopot tart a férfi, kettőt az asszony.
Hét országra szól, mint a lőcsei kalendáriom.
Csak korpád legyen, könnyü ebet kapni.
Ha nagy volt is kukacza, de kicsiny a legye.
Mi téged nem illet, ne törd azon fejed.
Könnyen felejtjük a más nyavalyáját.
Ne tégy mindent egy koczkára.
Kár után áldomás.
Lassan jő az isten, de ugyan elérkezik azért.
Egyik kapzsi, másik habzsi.
Bele lépett, mint német a saruba.
Tudja isten, minek hogy kell lenni.
Lógatja lábát, mint a kinek semmi dolga.
Jégre metszett kép nem sokáig ép.
Korán házasodol, korán bánod meg.
Nehéz a konczot eb szájából kivonni.
Hol nincs, isten se vesz.
Kenyértörés. (Azaz olyan pont, hol valamely dolognak el kell dölni vagy jobbra vagy balra „kenyértöréskor légy derék ember.”)