Gazda szeme hizlalja a jószágot.
Még rosz anya is jámbor magzatot szeret.
Arany sárban is csak arany.
Mit az ész meg nem gyógyithat, meggyógyitja idő.
Ember szava nem isten szava.
Esküszik mint a párhagyma.
Ki el nem esett, nem szükség hogy felkeljen.
Köszönjetek ludak, én is asszony vagyok.
Hangyanyom idővel megtetszik a kövön.
Fejesnek kell lenni, kit felakasztanak.
A nagy félsznek fele is sok.
Erdőt szánt, gyepüt sem szánthat.
Tudja a halál, hogy csak sár az arany.
Ki veled nem ivott, nem szükség hogy fizessen.
Rosz fejsze el nem vesz a faragórul.
Haszontalan harag, melynek nincs ereje.
Hamar lett, roszul lett.
Fodor a haja, sik a szája.
Jó dudoló, jó köppentő.
Egres nem szőlő.
Az jó mogyoró, melyet gözü hordott egybe.
Zsiros borsó elcsapja a gátat.
Nagyobb a haragja, mint maga.
Jobb a teli ól, mint az üres csür.
Kiki a maga fazeka mellé szit.
Ha el akarod találni a célt, feljebb irányozz.
Maga gazos, mást rostál.
Ritka csizmadiának van jó csizmája.
Nem megy a füst eb szemébe.
Bolond ki egy zabszemért lóba bujik.
Akasztófa-virágból is lesz néha gyümölcs.
Követet, jóra intőt nem kell bántani.
Se füle, se farka.
Jobb az egész, mint a fél.
Bort sem látott, mégis részeg.
Én fehéret kérdek, te feketét mondasz.
Bagolyhoz kapván, elszalasztotta a sólymot.
Jobb száraz kenyér békével, mint a hizlalt borju pörlekedéssel.
Komoran néz fiára az atya, de más van szivében.
Teli van szóval, mint a duda széllel.
Minden dolog harmadikban válik meg.
Nem tudja a részeg asszony mi a szemérem.
Gyakor unszolás, szép nógatás inditja a gyermeket.
Csunya nagyon: részeg asszony, rongyos pap, görhes disznó.
Jó bornak, jó embernek eredetét ne kutasd.
Nevet, mint a fazekas, ha korongja kiugrott.
Igazság, irgalom őrzi a fejedelmeket.
Nem mind bors, mit a kalmár ebe hullat.
Dunába hord vizet.
Nincs galléromhoz varva.